Hans Kelsen
Hans Kelsen | |
---|---|
![]() Hans Kelsen circa 1930 | |
Narození | 11. října 1881 Praha |
Úmrtí | 19. dubna 1973 (ve věku 91 let) Berkeley |
Povolání | advokát, soudce, filozof, vysokoškolský učitel a právník |
Alma mater | Vídeňská univerzita Univerzita Heidelberg Harvardova univerzita Akademické gymnázium |
Témata | právo, Teorie práva, ústavní právo a mezinárodní právo |
Ocenění | čestný doktor Harvardovy univerzity (1936) čestný doktor Národní autonomní univerzity v Mexiku (1951) Čestný odznak Za vědu a umění (1961) doctor honoris causa from the University of Paris (1963) Čestný doktor Utrechtské univerzity … více na Wikidatech |
Manžel(ka) | Margarete Kelsen |
Děti | Hanna Renate Kelsen Maria Beate Feder |
Rodiče | Adolf Kelsen |
Vlivy | Hans Vaihinger Miguel Carbonell-Leal |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Hans Kelsen (11. října 1881 Praha[1] – 19. dubna 1973 Orinda u Berkeley, Kalifornie) byl rakouský právní teoretik, právní filozof a státovědec česko-židovského původu. Zabýval se zejména teorií práva, ústavním právem a mezinárodním právem. Je zakladatelem právně-filozofického směru nazývaného ryzí nauka právní, jemuž příbuzná byla normativní teorie práva.
Život
[editovat | editovat zdroj]Hans Kelsen se narodil 11. října 1881 v Praze, v německy mluvící židovské rodině. Jeho otec Adolf Kelsen (narozený jako Abraham Littman) byl obchodník a pocházel z Brodů v Haliči. V Praze dlouho nezůstali, už roku 1884 se přestěhovali do Vídně, kde Hans Kelsen získal vzdělání. V roce 1900 absolvoval na klasickém gymnáziu a začal studovat práva na Vídeňské univerzitě, kde roku 1906 získal titul doktora práv. Po jednoroční praxi u soudu zastával různé úřednické funkce, ale především se připravoval na vědeckou dráhu.[2]
V roce 1911 se v oboru státního práva habilitoval prací Hauptprobleme der Staatsrechtlehre entwickelt aus der Lehre vom Rechtssatze („Hlavní problémy státoprávní nauky odvozené z nauky o právním výroku“) a začal působit na vídeňské právnické fakultě jako soukromý docent. Po první světové válce, ve které působil jako právní poradce na ministerstvu války, se stal nejdříve roku 1918 mimořádným a už o rok později řádným profesorem v oboru ústavního práva. Podílel se na tvorbě ústavy Rakouské republiky a stal se přísedícím ústavního soudu.[2]
Po roce 1930 musel z politických důvodů opustit ústavní soud, pak univerzitu a nakonec celé Rakousko. Jeho působištěm se stal německý Kolín nad Rýnem, odkud však po roce 1933 musel opět kvůli svému židovskému původu odejít. Dále působil v Ženevě a v letech 1936–1938 také na právnické fakultě Německé univerzity v Praze. V roce 1940 opustil Evropu úplně a po krátkém působení na Harvardově univerzitě se stal řádným profesorem na Kalifornské univerzitě v Berkeley, kde působil až do své smrti 19. dubna 1973.[2]
Myšlení a dílo
[editovat | editovat zdroj]Ve svém díle se Hans Kelsen inspiroval zejména transcendentální filozofií Immanuela Kanta, v interpretaci marburské školy (zejména Hermanna Cohena). To se projevuje především ve striktním požadavku na oddělení práva od jiných věd a v důsledném uplatňování normativních metod zkoumání práva. Kant inspiroval Kelsena pouze ve filozofické rovině, nikoli v rovině právně-teoretické (Kant byl zastáncem přirozeného práva). Myšlenkovými předchůdci Hanse Kelsena v právní teorii byli spíše Jeremy Bentham a John Austin a jejich rozkazní teorie. Sám Kelsen se označoval za žáka německého právníka a státovědce Georga Jellinka.
Kelsen významně ovlivnil řadu zejména britských právníků, mimo jiné H. L. A. Harta a J. Raze, z českých autorů brněnského Františka Weyra. Kelsenovým kolegou, ale výslovným protivníkem byl naopak německý právní teoretik absolutní svrchovanosti státu Carl Schmitt.
„ | Suverenita je problematický pojem, z něhož nelze získat nic víc, než co jsme do jeho definice účelově vložili. | “ |
— H. Kelsen, Peace through law, 1944. |
Teorie práva a státověda
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/22/Hans_Kelsen_%28Nr._17%29_-_Bust_in_the_Arkadenhof%2C_University_of_Vienna_-_0290.jpg/220px-Hans_Kelsen_%28Nr._17%29_-_Bust_in_the_Arkadenhof%2C_University_of_Vienna_-_0290.jpg)
V ústavním právu se Kelsen pokládá za tvůrce evropského modelu ústavního soudu jako nejvyššího ochránce demokracie a právního státu. Tento model, odlišný od ústavního soudnictví v USA, převzala řada dalších zemí (od roku 1921 i Československo).
V oblasti teorie práva se Hans Kelsen proslavil asi nejvíce. Vytvořil nový právně-teoretický směr, označovaný jako ryzí nauka právní. Základem této teorie je přísné oddělení práva a morálky. Právo je podle něj vnitřně souladný, hierarchicky uspořádaný systém norem. Hierarchie právního řádu spočívá v tom, že nižší normy (obsažené např. ve vyhláškách) musí být v souladu s vyššími normami (normy zákonné, ústava). Pyramidální struktura právního řádu je dnes všeobecně přijímána.
Vytvořil také teoretický pojem „základní norma“ (Grundnorm), což je nejvyšší norma, stojící nad ústavou. Ta v Kelsenově pojetí umožňuje chápat právní řád jako platný. Tato teoretická konstrukce se stala v právní teorii předmětem mnoha sporů a diskuzí. Zabýval se též problematikou platnosti a účinnosti právních norem. V pozdějším období své vědecké kariéry se věnoval především normám jako takovým, podílel se na tvorbě mezinárodního práva a napsal rozsáhlý komentář k právu OSN.
Kelsen ostře vystupoval proti dosavadní právní teorii, jak se vyvinula v 19. století. Vytýkal jí míšení práva s mimoprávními jevy (morálka, náboženství, sociologie) a prosazoval přísně juristický přístup k právu. Odmítal také tzv. dualismy v právu (tedy rozlišování objektivního a subjektivního práva, veřejného a soukromého práva, atp.). Sám však říkal, že nechce připsat vědě o právu nový směr, že chce pouze vytvořit normativní vědecké základy srovnatelné s jinými vědními obory.
Během své vědecké kariéry spolupracoval též s tzv. brněnskou školou normativní teorie, zejména s jejím čelným představitelem a svým přítelem Františkem Weyrem. Společně vydávali mezinárodní časopis Revue internationale de la théorie du droit.
„ | Demokracie je forma státu, která se nejméně brání svým protivníkům. | “ |
— H. Kelsen, Verteidigung der Demokratie, 1934. |
Díla z oblasti teorie práva a státovědy
[editovat | editovat zdroj]- Hauptprobleme der Staatsrechtlehre entwickelt aus der Lehre vom Rechtssatze („Hlavní problémy státoprávní nauky odvozené z nauky o právním výroku“, 1911)
- Allgemeine Staatslehre („Obecná nauka o státu“, 1925)
- Reine Rechtslehre („Ryzí nauka právní“, 1934, 2. přepracované vydání 1960)
- General Theory of Law and State („Obecná teorie práva a státu“, 1945)
- Allgemeine Theorie der Normen („Obecná teorie norem“, 1979)
Ústavní a mezinárodní právo
[editovat | editovat zdroj]- Die Verfassungsgesetze der Republik Österreich („Ústavní zákony Rakouské republiky“, komentář k rakouské ústavě)
- Das Problem der Souveränität und Theorie des Völkerrechs („Problém suverenity a teorie mezinárodního práva“)
- The Law of United Nations (komentář k Chartě OSN)
- Principles of International Law („Zásady mezinárodního práva“)
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Matriční záznam o narození a obřízce Archivováno 27. 1. 2018 na Wayback Machine. pražské židovské náboženské obce
- ↑ a b c BOHÁČKOVÁ, Renata. Život a dílo prof. Dr. jur. Dr. Hanse Kelsena. Brno: Masarykova univerzita, 1994. ISBN 80-210-0852-0. S. 5–7.
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- H. Kelsen, K reformě Společnosti národů. Praha 1938
- H. Kelsen, O podstatě a hodnotě demokracie. Praha 1933
- H. Kelsen, Všeobecná teorie norem. Brno 2000
Související články
[editovat | editovat zdroj]- Teorie práva
- Filosofie práva
- Ryzí nauka právní
- František Weyr
- Seznam německých filosofů
- Ústavní soud
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Hans Kelsen na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Hans Kelsen
- Hans Kelsen ve Slovníku českých filosofů na stránkách Filozofické fakulty Masarykovy univerzity v Brně
- 130. výročí narození Hanse Kelsena (Jiné právo)
- (německy) Hans Kelsen-Institut
- (anglicky) Stanford Encyclopedia of Philosophy, heslo Pure Theory of Law
- Rakouští právníci
- Čeští právníci
- Američtí právníci
- Američtí vysokoškolští pedagogové
- Židovští právníci
- Uprchlíci
- Pedagogové na Vídeňské univerzitě
- Pedagogové na Německé univerzitě v Praze
- Profesoři Harvardovy univerzity
- Nositelé Čestného prstenu města Vídně
- Držitelé čestných doktorátů Univerzity Salcburk
- Držitelé čestných doktorátů Vídeňské univerzity
- Američané českého původu
- Narození v Praze
- Narození v roce 1881
- Narození 11. října
- Úmrtí v roce 1973
- Úmrtí 19. dubna
- Pedagogové na Kolínské univerzitě
- Rakušané českého původu
- Češi ve Vídni